Zrejme v každom jazyku sa nájde čarovné slovíčko, ktorým sa dá vyjadriť doslova všetko. Všetci vieme, ktoré takto funguje v slovenčine, a angličtina má jeho dosť jasný ekvivalent.
Naše slovíčko na J a anglické slovíčko F sú zaujímavé tým, že sa vyskytujú aj vo väčšine príbuzných jazykoch – teda to na J zdieľajú slovanské jazyky ako spoločné dedičstvo, to na F má zasa podobné postavenie v germánskych jazykoch.
Pán Fuckebythenavele
Anglicko má veľmi bohaté archívy písomných pamiatok a pre bádateľov preto nie je problém dostať sa k množstvu písomností starých stovky rokov. Súdny zápis z roku 1310 v sebe ukrýval najstaršie známe použitie slovíčka na F.
Istý Roger Fuckebythenavele z Chesteru je v textoch menovaný trikrát. Nie je celkom jasné, čo toto priezvisko, ktoré by sa dalo preložiť ako „Pupoktrtkajúci“, môže znamenať. Možno poukazuje na jeho nemotornosť v posteli alebo chabý intelekt.
V zázname v roku 1278 sa spomína istý John le Fucker, jazykovedci však predpokladajú, že toto meno nemá nič spoločné s vecami milostného charakteru. Zrejme ide len o zhodu okolností, keď bolo meno, ktoré mohlo mať zahraničný pôvod, takýmto spôsobom zapísané v angličtine.
Vo viacerých germánskych jazykoch sa nachádzajú rôzne príbuzné slovíčka na F, ktoré významovo vyjadrujú nielen súlož, ale napríklad aj udieranie či náhlenie sa. Je to teda skutočne dôležitá súčasť slovnej zásoby!
A čo naše najobľúbenejšie slovko?
Samozrejme, to isté môžeme povedať aj o najuniverzálnejšom slovenskom slovíčku. Môžeme ho pretvoriť na akýkoľvek slovný druh a spolu s rôznymi predponami nim dokážeme opísať naozaj všetky javy okolo nás. Aj ostatné slovanské jazyky ho poznajú a jeho využitie je rovnako pestré!
Sú známe mnohé nálezy, ktorú poukazujú na jeho starobylý pôvod. Napríklad v poľštine sa zachovalo jeho použitie v písomnej podobe už z XV. storočia a v slovenčine sa jeho prvý výskyt datuje do XVI. storočia. Jazykovedci sú presvedčení, že Slovania ho používali ešte skôr, ako sa rozdelili na jednotlivé národy.
![slovenčina, angličtina, nadávka, vulgarizmus, pôvod nadávok, história](https://emefka.sk/wp-content/uploads/2022/10/profimedia-0327908845-1024x743.jpg?x77964)
Niektoré zdroje tvrdia, že hoci sa na Slovensku toto slovo používalo celé stáročia, na jeho všeobecné rozšírenie do každodenného slovníka mal vplyv styk s rusky hovoriacim prostredím (každý vie, že Rusi ostrými výrazmi naozaj nešetria). Ten bol intenzívny v období národného obrodenia (polovica 19. storočia), prvej svetovej vojny (1914-1918) a druhej svetovej vojny (1939-1945).
Toto nesmierne užitočné slovo našich predkov zrejme sprevádzalo, už keď hovorili jazykom dnes známym ako praslovančina či dokonca jeho predchodcom prabaltoslovančinou. Hovoríme o období, ktoré môže siahať až do roku 3000 pred naším letopočtom!
Globálny fenomén?
Dôkazom toho, že ide o skutočne mocné slovko, je fakt, že sa nachádza aj sanskrite. Starobylý jazyk, používaný zhruba v oblasti dnešnej Indie v storočiach predchádzajúcich začiatku nášho letopočtu, obsahuje výraz yabhati. Na najuniverzálnejšie slovenské slovíčko sa podobá nielen zvukovo, ale má aj úplne identický význam. Môže to byť náhoda?
![slovenčina, angličtina, nadávka, vulgarizmus, pôvod nadávok, história](https://emefka.sk/wp-content/uploads/2022/10/profimedia-0128680557-1024x683.jpg?x77964)
Rekonštruovať dávno vymreté jazyky je veľmi náročné, pretože čím ďalej idú vedci do minulosti, tým menej dôkazov, ktoré by mohli podložiť ich tvrdenia, majú k dispozícii. Na základe známych poznatkov sa však dá predpokladať, že slovíčko na J (respektíve jeho priamy predchodca) mohlo byť prítomné už v praindoeurópčine.
To by znamenalo, že ľudia si ním okoreňujú životy zhruba od čias, keď vznikali prvé stále mestá. Pri nekonečných možnostiach, ktoré tento výraz v komunikácii poskytuje, sa jeho trvácnosti vôbec nemôžeme čudovať.