Šteklenie je veľmi zaujímavý pocit. V živote ho už aspoň párkrát zažil každý, aj keď mohol tvrdiť, že nie je šteklivý. Touto pseudovlastnosťou však oplýva skoro každý a podiel ľudí, ktorí necítia šteklenie, je veľmi podobný podielu ľudí, ktorí necítia bolesť.
Bolesť je však veľmi dôležitou súčasťou dlhého a zdravého ľudského života. Ak jedinec nedokáže psychicky spracovať bolestivosť, hrozí mu riziko, že si nevšimne veľmi výrazné ohrozenie, akým môže byť silný zápal, krvácajúca rana či zlomenina. Jedinci, ktorí ju necítia, si teda môžu myslieť, že sú zdraví aj napriek tomu, že zdraví nie sú.
Šteklenie à la vtipná bolesť
Podobným evolučným prvkom našej „výbavy“ je aj schopnosť zažívať šteklenie – a aj to je určitým obranným mechanizmom. Ešte zaujímavejšie je, že neexistuje len jeden typ šteklenia, ale rovno dva.
Prvým typom je takzvaná knisméza. Ide o veľmi subtílny pocit, ktorý v tebe môže vyvolať napríklad hmyz, ktorý ti pristane na chrbte, prípadne nejaké listy či konáriky, ktoré sa ťa jemne dotýkajú.
Typom číslo dva, tiež s podobne komplikovaným názvom, je gargaléza. Práve toto je ten klasický druh šteklenia, ktorý si predstavíš, keď niekto povie slovo „šteklenie.“ Komplikovaný je nielen lingvisticky, ale aj biologicky – jeho pôvod je len ďalším dôkazom, že žijeme v naozaj premakanej dimenzii.
![](https://emefka.sk/wp-content/uploads/2021/03/shutterstock_1214480329.jpg?x77964)
Význam gargalézy ťa prekvapí
Aby sme mohli pochopiť dôvod, prečo sme štekliví, musíme si uvedomiť dve základné vlastnosti gargalézy. Po prvé – nie sme štekliví všade. Málokto ťa asi pošteklí na predlaktí či na pleciach. Štekliví sme tam, kde máme dôležité orgány alebo tepny – na krku, na bruchu či medzi nohami. Po druhé – šteklenie vyvoláva veľmi zmiešanú reakciu, ktorá nie je ani bolesťou, ani radosťou, ale niečím medzi.
V praxi to znamená nasledovné: rodičia milujú smiech svojich detí (viac o detskom smiechu nájdeš tu), tak ich šteklia, deťom je to nepríjemné, tak sa naučia, že si tieto miesta musia lepšie chrániť a podvedome si zafixujú, že k nim nemajú púšťať cudzie ruky, pretože sú veľmi zraniteľné. Toto všetko za nás zariadila evolúcia. Premyslené, však?